-Du klarar det. Du är Charlie Brenner. -Det är problemet.
Du är Charlie Brenner och vem är hon?
Bara ytterligare en flicka i ytterligare ett café som serverar skitkaffe.
-Skitkaffe. -Skitkaffe.
-Kan jag stå till tjänst? -En liten kaffe, tack.
-Grädde eller socker? -Det vore toppen.
Båda.
1,50 dollar.
Här. Behåll växeln.
Hallå!
Du glömde nycklarna.
-Tack. -Ingen fara.
Vänta!
Måste jag inte bevisa ägande?
Tänk om jag säger att de är mina, fast de egentligen inte är det.
Jag menar, de är mina nycklar. Jag är ingen tjuv som tar andras nycklar.
Men man vet aldrig nuförtiden.
-Ha en bra dag. -Vad heter du?
-Amber. -Amber. Jag heter Charlie.
Jag vill inte fånga dig på sängen, men jag...
Jag vill bara säga att jag har lagt märke till dig när jag hämtar mitt kaffe,
som smakar riktigt bra, och jag bara...
Och jag tycker att du är riktigt...
Du är verkligen något särskilt.
-Särskilt? -Särskilt bra.
-Jag menade inte... -Du kunde ha sagt något värre.
Jag tänkte precis samma sak. Jag ville att det skulle vara...
-Ha en bra dag. -Vänta!
Det är inte mina nycklar.
Tack.
-Doktorn. -Doktorn.
-Det luktar gott! -Maten är nästan färdig.
Vad?
Inget.
-Är inte det ett kortspel? -Man behöver inte korten.
Mamma, har du nånsin önskat att någon vore död?
Död? Naturligtvis inte, älskling. Varför frågar du det?
-Charlie? Verkligen? -Jag älskar er alla...
Steven!
-Älskling, varför frågar du något sånt? -För jag hörde pappa säga det.
Han tjuvlyssnade på ett affärssamtal.
Grabben är tio år. Han vet att jag skämtade.
Sen springer han runt i huset med handgranater.
Gud förbjude att pojken följer sitt hjärta.
Bra sagt, Ross. Verkligen.
Snyggt...
Lysande, lysande.
Charlie.
Är du deprimerad?
Du är galen, mamma. Jag mår bra.
Har du tänkt mer på din ansökan till restaurangen på Vernon?
Jag vet, jag ska sköta mig själv. Jag är irriterande.
Din pappa ringde idag.
-Vad ville han? -Vem vet. Jag la på innan hans tal.
-Är han okej? -Det tvivlar jag på.
-Det är Heather. -Gå. Jag kan ta hand om resten.
-Är du säker? -Ja, ha det så kul. Tack för middagen.
Nej, nej, nej! Snälla!
-Nej, nej, nej! -Vackert killar...
-Hej. -Hej.
Ska du till Brook imorgon kväll? Alla kommer vara där.
Toppen. Då kan jag berätta att jag bor hemma medan de driver sina företag.
Kom igen, Charlie. De är samma idioter som de alltid har varit.
Bara tjockare.
-Vad har du i ansiktet? -Rör inte!
Okej, okej, förlåt. Din galning.
Jag skulle bara borsta bort några smulor.
Du borde komma imorgon. Ben kommer.
-Är Ben min älskade? -Som om han inte är det.
-Tror du att jag får ta med nån? -Ja, du kan ta med mig.
Vem annars skulle du ta med?
Hej.
Ringde Brad? Min mobil dog.
-Kanske. Jag har inte svarat. -Varför inte.
Därför jag utmanar mig själv att klara mig utan modern teknik.
Som en grottmänniska.
-Du tittar på TV. -Det gör jag.
-Är du full? -Japp!
Flytta dig.
Tack.
Hallå! Jag är hemma!
Hur gick det idag?
Jag trodde att vi var körda efter Brads 100 meter,
men Adam Smith vann 200 meter och Adam Bedilia kom tvåa, så det gick bra.
-Adam Bedilia? -Han är kort, ganska tanig, antar jag.
Jag trodde att det var Adam Small.
Nej, Adam Small är liten medan Adam Bedilia är kort.
Okej.
Jag spillde en hel kanna te på jobbet idag.
-Gick det bra? Du brände dig väl inte? -Nej, det var bara pinsamt.
Sen har vi Adam Green också,
men han är en förstaårselev, så det är annorlunda.
Hans pappa donerade säkert mycket för att han skulle få vara med i laget.
Han är så långsam.
-Hej, förlåt att vi är sena. -Hur mår ni?
-Läget, mannen? -Tja.
-Hej, hur är det? -Bra.
-Hur var din dag? -Bra! Inriktningsintroduktionen var idag.
Det är våra sista veckor tillsammans. Det gör mig ledsen.
Men vi kommer fortfarande träffas under loven.
Jag vet, men tror du att vi är samma människor då?
-Vad menar du? -På sistone har jag tänkt en hel del...
...om hur mycket vi kommer att förändras.
Jag hoppas att mitt framtida jag tycker om ditt framtida jag.
Tänk inte på sånt. Vi har fortfarande tid.
Och innan man vet ordet av det är man en mormor och sen död.
Jag vet inte. Jag hade hoppats att det finns något däremellan.
Det finns alltid friidrott.
Gå bara fram och fråga henne. Hon serverar bara kaffe.
-Skitkaffe, dessutom. -Fruktansvärt kaffe.
-Det är hemskt. Botten. -Hon förtjänar inte att prata med mig...
-...efter att ha serverat så uselt kaffe. -Hon förtjänar att dö för det.
-Hej. -Hej.
Du torkade golven förra gången jag var här också.
-Jag sopade golven snarare. -Just det, sopade.
Jag minns att du sopade nu när du säger det.
Du, jag menade inte att vara så skum häromdagen.
Det gör inget.
Är du från... Varifrån kommer du?
-Från trakten. -Jaså? Jag med.
-Jaså. -Studerar du, eller...?
Jag ska börja på college till hösten.
-Jag har blivit antagen till NYU. -Jag har hört att det är en bra skola.
New York University. Du, jag tänkte bara...
Okej, ha en bra dag!
Nå? Hon kommer på festen, eller hur?
Skit samma.
Hon serverade en latte förra veckan som var helt vidrig.
-Kan vi bara åka härifrån? -Ja.
-Dricka här eller att ta med? -Att ta med.
-Vad handlade det om? -Det var bara nån kille.
Du gömmer dig inte från "nån kille", så...
Jag har en pojkvän, så...
Du är inte otrogen om du pratar med den arme stackaren.
Var jag oförskämd? Förlåt, jag bara...
Jag vet inte. Jag är inte bra på såna saker.
Vilka saker? Att vara trevlig?
Tack, herrn. Hoppas det smakar och att du har en underbar dag.
Visst. Skit samma.
Förstår du? Trevlig.
Lyssna. Sluta.
-Älskling. -Kan du öppna?
-Hur är läget, Jack? -Man överlever.
-Hej. -Hej.
Försiktigt. Jag mår inte så bra.
Kan vi gå till det nya italienska stället? Jag måste få i mig kolhydrater.
Jag trodde att vi skulle till Amandas systers fest ikväll.
Nej, jag kan inte. Jag måste tävla imorgon.
Jag vet inte. Jag såg fram emot kvällen.
Kom igen, var inte så självisk.
Vi ska till nån fest. Vill du följa med?
-Han vill inte det? -Enligt vem?
Adressen ligger på mitt skrivbord, men det är inte din grej.
-Det är upp till mig. -Toppen.
Ni bestämmer inte över mig.
Någon röker på. Här är det, fortsätt framåt.
Vänta på oss!
Tack.
-Vad är det med dig? -Vad? Inget.
Något är definitivt fel. Jag sa åt dig att inte äta den andra burgaren.
Kommer du till tävlingen imorgon eller ska du till caféet?
-Vad hände med tjejen från caféet? -Jag vet inte vad du pratar om.
Tjejen som du nästan förföljde.
Ben berättade att han väntade en timme
på att du skulle säga något till henne.
Jag vill verkligen, verkligen, verkligen inte prata om det nu.
-Vad är det med dig? -Inget. Jag försöker bara...
...ge mig själv ett artärbråck.
Du är konstig.
-Är du okej? -Ja, ingen fara.
-Ursäkta mig. Du är sexig. -Tack.
-Vad heter du? -Tack.
Du är sexig. Nej, du är sexig.
-Läget, Todd? -Samma som alltid.
Ytterligare ett kapitel i boken om den ändlösa jakten på snyggingar.
-Du lever ett enkelt liv, min vän. -Du anar inte, kompis.
Jag kommer strax.
Mina damer, ni har inget att frukta, Todd är här.
Vi gillar par, eller hur?
-Hej. -Hej, äntligen tillsammans.
-Hur är det, Ben? -På topp. Läget?
-Är det den jag tror? -Ja, fråga inte.
-Han tillhör elitlöparna på collegenivå. -Vem?
Vad menar du? Det är Brad Parker.
Är du blind? Titta vem som går alldeles bakom honom.
Jösses!
Du behöver något att dricka.
Hej.
-Vad hette du nu igen? -Charlie.
-Charlie. Jag heter Amber. -Jag vet, jag vet.
Jag ville bara hälsa efter det som hände tidigare.
-Du behövde inte göra det. -Du skulle sagt det för två minuter sen.
Det hade besparat mig promenaden över taket.
-Så är han din pojkvän? -Ja.
Är inte han nån känd sprinter?
En stor friidrottsstjärna?
Jo, men säg inte det till honom. Då får han inte huvudet genom dörren.
Hur är det med dig? Är du tillsammans med den tjejen?
Heather? Nej, vi är bara vänner.
Våra mammor träffades på Lamazeklassen.
Det var en överenskommelse om evig fördömelse.
-Tusan. -Vad?
Vilket ställe!
-Charlie, det här är min kusin, Jack. -Trevligt att träffas.
Herrejävlar, det är popcornmannen!
Han arbetar på bion på Doffin
och ger mig skit när jag spelar på godismaskinen.
Vi har en policy beträffande folk som inte köper biljetter.
Vänta lite. Arbetar du på biografen för äldre filmer?
-Du borde söka jobb där. -Titta inte på mig. Han är chefen.
Jag är bara biträdande chef, så jag kan inte...
Jag kan inte...
Jo, du borde...
Okej, kom förbi i veckan, så ska jag se vad jag kan göra.
-Avgjort. -Avgjort.
-Det är avgjort. -Det är det. Avgjort.
-Ursäkta mig. -Nej, nej. Inte nu--Okej.
-Du är sexig. -Du är full.
-Jag är inte det. -Todd, kom hit.
Todd, du måste berätta mer om den där saken tidigare.
-Vilken sak? -Det kirurgiska ingreppet.
Det var viktigt. Kom nu.
-Så... -Kan vi sticka? Det börjar bli sent.
-Brad, det här är Charlie. -Hej, hur är läget, Charlie?
-Du är den killen! -Vilken kille?
-Vidrigt. Vem spydde? -Den snubben.
Den snubben gjorde det, eller hur? Du borde städa efter dig.
-Kom igen. Förlåt. -Städa efter dig.
Det var ojust festande.
-Kan vi gå nu? Kan vi gå? -Ja.
Så där. Vi har dig.
Lägg honom i baksätet.
-Tack. -Visst.
-Jag uppskattar det. -Vi ska in i bilen nu.
-Akta hans huvud. -Akta huvud...
-Tack för hjälpen. -Se till att han dricker vatten.
-Spy inte. -Herregud.
Hur gick det med dina skor?
Jag letade efter spytäckta skor när jag köpte dem,
men den modellen var slutsåld.
Kom nu, älskling. Jag måste verkligen hem.
-Vi ses. -Vi ses.
Du ser så lycklig ut!
-Det kunde ha gått värre. -Egentligen inte.
Era rövhål! Jag trodde att ni lämnade mig.
Nästan! Vi kom nästan undan!
Charlie, vem var den snygga tjejen som du pratade med?
Vad? Sa jag något konstigt?
Tack.
Njut av filmen.
En cheeseburgare.
-Hur mår din mamma? -Bra.
-Och du? Lagar du fortfarande mat? -Ibland.
Min lilla grabb, den fyrstjärniga kocken.
Är du deprimerad, Charles? Du beter dig annorlunda.
Vad snackar du om? Du har inte träffat mig på två år.
Två år är inte särskilt länge.
Arbetar du fortfarande i den här hålan? Du behöver en karriär.
-Du behöver en karriär. -Jag har en karriär.
-Detektiv. -Är du en detektiv?
Jag tror att det är mitt sanna kall. Jag har inte blivit anlitad än,
men hela grejen känns rätt.
Jag har lärt mig mycket på kort tid.
-Hur länge stannar du i stan? -Några dagar, ett par veckor som mest.
Jag bor på Bryson's Motel vid Highway 65 och jag undrade bara...
...om jag kan övernatta hos er. Är din mamma okej med det?
-Jag har lite ont om pengar. -Ingen chans.
Charlie, jag är din pappa. Prata med henne.
-Ingen chans. -Prata med henne.
Ingen chans!
Han sa att det bara gäller ett par dagar.
Det sa han för 30 år sen och det slutade med ett äktenskap!
-Han kan sova i mitt rum. -Charlie, nej.
Mamma, snälla.
Se där. Du har fortfarande kvar den.
Får jag se? Ge mig den.
95.
Senaste gången Orlando vann serien.
Minns du när jag köpte den åt dig?
-Jag ska gå och lägga mig på soffan. -Nej, stanna kvar här med mig!
-Det är för mycket folk. -Hur kan två vara för mycket folk?
Är din mamma arg?
Försök hålla dig undan henne. Hon kommer över det.
Det vore inte den första gången.
-Det stinker åsna här. -Du behövde inte följa med.
Är det den där tjejen igen?
Herregud, du är sjuk! Jag ringer polisen!
Då behöver jag i alla fall inte höra din gälla röst hela tiden.
-Varför hälsar du inte på henne? -Jag skulle känna mig läskig.
Du är det!
Inte alls! Jag är...
Jösses! Vad är felet med dig?
Jag jävlas bara med dig. Du borde prata med henne.
Du är en toppenkille, Charles.
-Hon har en pojkvän som är friidrottare. -Skit samma.
Jävlar.
Det var snabbt.
-Mår du bra? -Ja, det är bara magen igen.
-Du är kanske gravid. -Jag är inte gravid.
-Hur vet du det? -För jag är försiktig.
Kan du föreställa dig det? Brad skulle ta självmord.
Det är ett tecken på ett hälsosamt förhållande.
Hej, hur är läget?
Lugnt.
Jag tänkte bara hälsa på. Jag var i området.
Okej, jag är ganska upptagen just nu.
Det börjar bli riktigt hektiskt, så...
-Visst. -Ja.
Vi ses.
Ta hand om dig.
Det var verkligen inte pinsamt alls.
Jag behöver ta en dusch efter att ha sett det.
Charlie!
Du, jag slutar jobbet kl. 18 imorgon.
Jag ska träffa en vän i stan, men du vill kanske promenera dit?
Om du är i området?
Ja...
Du är mannen.
Å ja! Folk tycker om dig.
Tjejer tycker om dig. Tjejer tycker om dig.
De skulle göra det om du kände fler,
men du bor med dina föräldrar, din loser.
Nej. Kom igen!
Kom igen, Charles!
Du är en snäll, ödmjuk kille.
Att kalla sig ödmjuk framför spegeln är långt från ödmjukt,
men du måste bara slappna av. Slappna av.
Du lever ett helt vanligt liv.
Du behöver bara lite stolthet.
Var stolt. Var stolt.
Var...
Var stolt!
Hej, grabben. Förlåt.
Jag glömde handduken på sängen.
Jag går nästan överallt.
-Det hjälper mig att tänka. -Vad tänker du på?
Jag tänker på allt jag kunde göra om jag slutade tänka.
-Jaha. -Vad?
Nej, det är originellt, även om det är irriterande självförgörande.
Men jag trodde att du skulle dra nåt skitsnack
om att du bara tänker på gulliga djur eller världsfred eller nåt sånt.
Säger du att du inte uppfattade det?
Det pretentiösa snacket skulle vara en metafor för gulliga djur.
-Och världsfred. -Och världsfred.
Faktum är att jag vill se världsfred för alla djur.
Och jag bygger en ark, om du vill hjälpa till.
Det borde bara ta 40 dagar och 40 nätter.
Så efter 40 dagar är arken färdigbyggd, eller?
Eller 80, men vem räknar?
Jag räknar inte.
-Har du varit här tidigare? -Ja, ett par gånger.
När jag var liten drömde jag om att äga min egen restaurang.
-Men inte längre? -Jag vet inte.
-Kan du laga mat? -Det brukar folk säga.
Jag önskar jag kunde laga mat. Jag kan inte ens laga flingor.
-Eller kaffe. -Ditt arsle.
Vänta lite, varför arbetar du på bio istället för på restaurang?
-Känsligt ämne? -Nej, egentligen inte. Jag bara...
Jag har inte alla svar än.
-Var bor du? -På Charles Street med min kusin.
Min familj bor i Florida.
De flyttade förra året på grund av min pappas jobb.
Men jag ville ta studenten här och vara tillsammans med Brad.
-Hur länge har ni varit tillsammans? -Nästan fyra år.
När jag tänker efter har jag inte varit singel sen grundskolan.
Det förvånar mig inte.
Vet du vad som är underligt med dig? Å ena sidan är du oerhört blyg.
Å andra sidan säger du saker som jag aldrig skulle våga säga.
-Vilka saker? -Som det du precis sa.
Det är inte negativt. Du är bara annorlunda.
-Annorlunda. -Du vet vad jag menar.
Annorlunda. Jag kan leva med annorlunda.
Annorlunda.
Jag tänker säga...kanske.
Kanske. Ja.
Nåja...
-Här är det. Tack för sällskapet. -Närsomhelst.
Skulle det vara opassande att be om ditt nummer?
Vad sägs om att du ger mig ditt?
-Varsågod. -Okej, coolt. Jag hade trevligt idag.
Jag med. Vi borde träffas igen.
Jo...
Jag vet inte hur jag ska säga det här, utan att framstå som ett arsle...
Nej, du har en pojkvän som du älskar,
och vi kommer bara vara vänner. Jag förväntar mig inget annat.
-Härligt. Okej. -Jag menar det.
Jag ringer.
-Hej. -Vem var det?
Bara en av mina stamkunder. Vi skulle åt samma håll.
-Han är ganska gullig. -Tycker du det?
Ja, ganska.
Det var ett modigt val där. Har du tryffelsalt?
Jag går ut ett litet tag.
Vad stirrar du på?
Förlåt.
Jag känner mig ung igen när jag ser dig.
-Hur länge stannar du här? -Bara ett litet tag.
Jag håller mig undan under dagen, så du behöver inte se mig.
-Hej då, älskling. -Hej då.
-Hon tittar inte ens på mig. -Lämna henne ifred.
En, tack.
En ansökan, det vill säga.
9-15, 10-15.
Den här snubben verkar inte behålla ett jobb längre än ett par månader.
-Ge han en chans. Jag går i godo. -Är du skyldig honom en tjänst?
Nej, det är bara en sådan sak.
Kryptiskt.
Lär du upp honom?
Okej. Okej, din lilla skit.
Vår resa slutar här.
Idag är du min.
Hallå!
Jävlar! Vad?!
Vill du ha jobbet eller inte?
Visst.
Så, popcorn. Enkelt, eller hur?
Men om de vill ha smör, ger du dem två i mitten och tre ovanpå.
Mer smör än så kostar 20 cent extra.
Visste du att emun är det enda djuret som frivilligt har sex med människor?
Tänk på det.
-Tänker du på det? -Nej, inte riktigt.
Tänk rött, tänk rött, tänk rött.
GRAVIDITETSTEST
Hej, det är Brad. Jag kan inte svara just nu.
Hej, Brad. Det är jag, Amber. Ring mig.
Hej, det är Leslie. Lämna ett meddelande så ringer jag upp dig.
Hej, Leslie. Det är Amber. Ring mig.
Hej, Amber. Hur är läget?
Det är bra. Bara bra.
Vad ska du göra ikväll?
Idag ska jag bara laga middag och sen...
Ska du?
Vad ska du äta?
-Så, var träffades ni? -På mitt jobb.
-Jag arbetar på ett café. -Det gjorde jag också när jag var ung!
-Nu börjas det. -Vi var kända för Brooklyns bästa java.
-"Du vet var det finns bra java." -Du växte upp i Georgia.
Jag vet var jag växte upp, jag försöker bara bättra på berättelsen.
-Det är riktigt gott. -Tack.
-Grabben är ett geni i köket. -Som om du vet något om det.
Amber, jag ska visa dig vad Charlie vann i statsmästerskapet i matlagning.
Det var bara ett stadsmästerskap och jag kom på andra plats.
Mamma!
Vad sägs om den? Hans namn är broderat och han fick en medalj.
Vackert.
Och en av domarna, Trevor...
Jag har glömt hans efternamn,
men han är kolumnist åt en stor matlagningstidning.
Han gick fram till Charlie efter tävlingen för att säga
att Charlie var den skickligaste amatörkocken som han sett.
Han gav mig en medalj. Vad sägs om det?
Och vad hände sen?
Han...gav sitt mobilnummer till Charles.
Han sa att han gärna lyssnar ifall han ville prata.
Men jag ringde aldrig. Tack, mamma. Jag är ett arsle.
Vårda språket!
-Steven Jacobs! -Lägg ner den där.
Du ska inte säga åt min son vad han får göra.
-Han lärde sig säkert det av dig. -Vad sa du?
-Inget. -Killar...
-Steven, lägg undan den. -Var inte så hård mot grabben.
Du får bestämma i ditt eget hem!
Steven. Lägg undan den.
Du, inte damen. Ta mig istället.
Det var snyggt jobbat. Det gäller er båda två.
Verkligen snyggt. Du kommer säkert få en Oscar för det.
Amber, jag ber om ursäkt, sötnos.
Kom igen.
Jag är ledsen för det som hände där inne. Det var så pinsamt.
Vad är det?
Jag fattar inte att jag säger det här, jag känner dig knappt.
Jag tog ett graviditetstest.
Det var negativt, men...
Bara själva konceptet gjorde att jag såg ett helt liv framför mig.
-Oroar du dig någonsin för framtiden? -Jag?
Nej.
Jag har det bra. Jag är 55 år gammal.
Jag jobbar på en sketen biograf och bor hos mina föräldrar.
Jag förstår inte varför. Du har så mycket talang.
Det känns som du kunde få ett jobb på vilken restaurang som helst.
Jag är glad att jag träffade dig, Charlie.
En vän till mig ordnar en fest på tisdag, om du vill komma.
Han blev precis advokat, så det måste firas.
På tisdagskvällen ska jag hänga med min vän Leslie och Brad.
-Du kan ta med dem. -Kan jag?
Du kan ta med Jack också, om du vill.
Jag tror att jag råkade nämna det för honom.
Just det. Jag glömde att du fixade en anställning åt honom.
Det var så lite.
Tack.
Okej, då ses vi igen på tisdag.
Visst. På tisdag.
-Okej. -Visst.
-Behöver du något? -Nej, jag klarar mig, men kom in.
Slå dig ner. Vi snackar om saken.
-Vad är det med din mammas man? -Ross är en juste kille.
Det finns ingen anledning att vara så stel.
Du vet...
-Hur mår din flickvän? -Amber. Hon är bara en vän.
Du behöver inte dölja saker för din gamle far.
-Jag såg nog hur hon tittade på dig. -Nej, det gjorde du inte.
Och det leder till poängen.
Du måste kanske vara het på gröten.
Ibland, oavsett hur jobbigt det är, måste man visa framfötterna.
Det låter som en dålig t-shirt.
Du, du, du!
Jag pratade med en herre från New Orleans idag.
Det verkar som jag har bokat mitt första uppdrag.
Han fixar boende och allt. Din gamle far flyttar in på Riverview Plaza.
Det är ju fantastiskt.
Han misstänker att hans fru är otrogen med hans chef.
-Det finns många skadade människor. -Som du?
Livet är komplicerat, Charles.
Saker och ting är inte så tydliga som de först verkar.
Och du om någon borde veta det, särskilt efter vad du har varit med om.
God natt.
Charlie...
Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
Tack.
-Rött vin räknas inte ens. -Det är sofistikerat.
-Alla coola...
Hon kommer. Så här. Det ser bättre ut så.
Hej.
Du har träffat Brad och det här är Leslie.
-Trevligt att träffas, Leslie. -Jag behöver något att dricka.
Tjenare, kompis. Kul att ses.
-Vill ni ha något? -Vatten blir bra. Tack.
Vatten?
-Läget? Jag heter Brad. -Heather.
-Hej, jag heter Leslie. -Heather.
-Är du tillsammans med gruppen? -Festen? Ja.
Jag är en av Charlies vänner.
Känner du Charlie? Jag känner Charlie.
Vi jobbar på biografen tillsammans.
Jag gillar popkultur, så det är coolt. Det är ett ganska coolt jobb.
-Coolt. -Ja.
Vill du ha något att dricka?
Oroa dig inte. Jag fixar det.
Coolt. Whiskey med is.
Nej, jag menade att jag ska köpa min egen drink.
Whiskey med is.
Jag tror knappt att det är över.
Jinxa det inte. Jag har inte blivit godkänd än.
Om jag gör det, borde du fundera på att följa med mig till New York.
Det är inte så lätt att bara packa väskorna och sticka.
Varför? Är du borgmästaren?
Vad har du här som är så viktigt?
Du kan inte låta rädslan att misslyckas styra dig.
Det är ett gott tecken att risker betalar sig.
Det är lustigt. Hon är den enda tjejen som får mig att känna mig charmig.
-Du är inte charmig. -Jag vet det.
Förlåt. Jag vet inte vad jag tänkte.
DAMERNAS
Hallå?
Det här är ganska roligt för att vara en fest för äldre människor.
Jag tycker att den där Charlie verkar trevlig, förresten.
Ja, han är trevlig, men han har allvarliga problem.
Han är välmenande, men han är vilse.
-Sen när blev du så dömande? -Jag är inte det, men det är bara...
Okej, han vill äga sin egen restaurang,
men han är så virrig att han inte kan prata om det.
Saken är att han är en skicklig kock, men han tar det inte på allvar.
Det är sorgligt.
Jag vet inte. Jag skulle aldrig kunna vara tillsammans med nån som han.
Tur för dig att det inte är ett alternativ.
Ja.
-Vart är du på väg? -Jag ska hämta min son från skolan.
-Vill du ha sällskap? -Nej.
Vad sägs om
att jag bjuder på frukost imorgon som tack för att jag fått bo här?
Jag lät dig inte bo här. Du borde inte få vara i samma stat som oss.
Ja...
Sam, det går inte en dag utan att jag ångrar vad jag gjorde.
Jag har saknat dig länge. Jag vet att du inte tror mig, men det är sant.
-Vi hade bra stunder. -Sen rensade du mitt bankkonto...
-...och lämnade mig med vår son. -Jag tänkte alltid betala tillbaka.
Men saker blir inte alltid som man tänkt.
-Varför kom du tillbaka? -Ett jobb väntar i New Orleans.
Jag ville träffa er.
-Och jag hade ingenstans att bo. -Det kan jag tro på.
Så här är det: Jag hamnade i klistret.
Jag är skyldig några människor pengar.
-Ska du någonsin växa upp? -Jag vet inte. Jag försöker.
Jag vill börja om på nytt.
Du krossade mitt hjärta. Jag trodde inte att jag skulle överleva.
-Visste du det? -Ja, det gjorde jag.
Jag får ett brev vartannat år under två årtionden
och en vacker dag dyker du upp
som om du vore en gäst hos en gammal vän?
Snälla, jag kommer bli sen.
Du kommer aldrig att förlåta mig, eller hur, Sam?
Jag minns inte ens att du har bett om förlåtelse.
Jag ber dig nu.
Nej! Kom igen! Jag hade dig!
Jag hade honom.
-Hade vem? -Den vita valen till min kapten Ahab.
Jag hade honom och nu är han försvunnen.
-Är du full? -Nej!
Ja.
Så hur är det med din vän, Heather? Hon är ganska het.
-Gör det nåt om jag sätter in en stöt? -Sätter in en stöt?
Försöker du få en dejt eller infiltrera fiendetrupper?
Fan, kompis. Jag frågade bara. Du måste slappna av.
-Är du deprimerad? -Jag mår bra, okej? Tack. Tack.
Det handlar om Amber, eller hur?
Det gör det, eller hur?
Vill du veta hur jag kom på det?
För du är den första på länge som har gjort något för mig.
Eftersom jag inte är nån drömprins, så handlar det inte om mig, så...
Jag sätter pengar på att det gäller Amber.
Du försöker imponera på henne.
Men hon har en pojkvän som är snyggare, i bättre form,
med en bättre framtid.
Du vet inte vad du snackar om.
Okej, som du vill.
-Tycker du att han är snyggare? -Ja, titta på honom.
Han har en vass käklinje, hans kuk har förmodligen magrutor.
Okej, det räcker! Herregud!
Du frågade.
Du missade en bit där borta.
Hur är läget?
Det var ett tag sen. Jag har saknat dig.
Jag har varit upptagen.
Det har varit hektiskt häromkring.
-Vad är det? -Inget.
Jag hörde dig prata på toaletten i baren.
Jag hörde vad du sa om mig.
-Det är inte som det verkar. -Jo, det är det.
Men det gör ingenting.
Du känner så. Jag kan hantera det.
Jag är verkligen ledsen. Jag förstår att du är arg.
Jag är inte arg. Jag är bortgjord.
Och arg, givetvis. Jag är arg.
-Du är en toppenkille. Därför sa jag det. -Självklart.
Var inte sån.
Vad jag försöker säga är att jag inte förstår mig på dig.
Du har så mycket som talar för dig. Det är frustrerande.
Du är smart och du är trevlig. Och du är gullig.
-Du är rolig. -Jag är inte rolig.
Kanske inte med flit.
Vad?
Hejsan. Handduken på sängen.
-Det var ett misstag. -Jag vet. Jag är verkligen ledsen.
-Okej. -Okej.
-Okej. Vi ses snart. -Okej.
Jag gör oftast inte sånt här.
Jag gör inte heller det.
Förlåt att jag sa allt det där.
Studerade du på nån kulinarisk skola?
Jag pluggade på college, men slutförde aldrig mina studier.
Varför inte?
Varför pratar du inte med mig?
Jag var hemma över sommaren under det första året.
Och Ben och jag var på väg tillbaka från nån fest.
Jag minns inte vad vi pratade om.
Den här bilen...
Strålkastarna från en bil dök upp från ingenstans.
Vad hände? Hade du druckit?
Nej.
Nej, tjejen som körde den andra bilen hade druckit.
Julie Redding.
Hon körde mot rött och jag försökte undvika henne.
Men jag hann inte reagera i tid.
Klarade hon sig?
Det är...
Det är otroligt.
Folk säger att såna saker sker så plötsligt och de har rätt.
Ena sekunden är livet som vanligt och nästa så har allt förändrats.
Jag minns inte ens vem jag var innan. Egentligen inte.
När jag tänker på den jag var är det en annan människa.
Jag försökte fortsätta med studierna, men...
Men jag var helt förstörd, så jag hoppade av och åkte hem.
Jag skulle bara vila upp mig, men en dag blev till en vecka.
En vecka blev till en månad och en månad blev till...
Det var ett avtal med Djävulen.
Jag kunde fått evig vila, men jag bytte det mot all min drivkraft.
-Det är inte sant. -Det är sant. Det är det.
Men det är okej.
Du hade rätt om mig. Jag är rädd.
Jag är rädd.
Tror du inte att jag lägger märke till vad som sker runt omkring mig?
Tror du inte att jag ser hur världen går vidare varje dag?
Jag är förskräckt över att jag är så nöjd med tillvaron.
Och förskräckt över att jag inte är det.
Verkar det vettigt?
Jag berättade aldrig för Brad att jag tog ett graviditetstest.
Det gör inget. Det hade varit annorlunda om det vore positivt.
Okej, men saken är den att jag borde kunna säga vad som helst till honom.
Särskilt något sådant. Och jag kan inte det.
Det är okej.
Du berättade det för mig.
Jag tycker verkligen om dig.
Jag borde gå.
-Var har du varit? -Ute med Brad.
Det var lustigt, för han har försökt få tag på dig flera gånger.
Lever du ett dubbelliv, Pinocchio?
Kom igen.
Det är lugnt. Folk tycker att jag också är skum, tro det eller ej.
Så jag tänker fortfarande på din vän Heather.
-Kan jag få hennes nummer? -Jag borde fråga henne först.
Var inte en sån fjolla.
Förlåt, jag menade inte illa.
Hur är det med Amber?
Det var lustigt. Hon frågade samma sak om dig igår.
Det var lustigt. Vad sa du till henne.
Jag sa att du var okej.
Jag gillar dig mer och mer för varje dag, popcornmannen.
Det var goda nyheter.
Charlie!
Vad är hennes nummer?
Du dricker minsann mycket. Är du ofta bakfull?
Det var oförskämt.
Nej, det får mig att må bättre.
Okej, vi går direkt på saken. Vad är din bakgrund?
-Bakgrund? -Situationen med snubbar.
Okej...
Jag skulle kalla den ganska vanlig.
Jag har varit i många dödsdömda förhållanden, et cetera.
Jag är en romantiker.
Men jag tycker att medberoende är ganska patetiskt.
Så jag håller mitt avstånd om killen inte är värd besväret.
Noterat.
Hur är det med dig?
Jag dejtar egentligen inte.
Jag var förlovad, men hon lämnade mig två veckor innan bröllopet, så...
Oj...
Verkligen?
Hon sa att jag skulle förstå en vacker dag och sen la hon på luren.
-Förstod du nånsin varför? -Nepp.
Nej.
Oj! Jag kan knappt tro att du var så nära på att gifta dig.
Men nära skjuter ingen hare, eller hur?
-Har du någon kontakt med henne? -Nej, sir. Det har jag inte.
Det låter vettigt.
Jag tror inte på ordentliga avslut ändå.
Det är som att få den sista måltiden innan avrättningen.
Vet du det för du blev avrättad?
Chris? Tack.
Nej...
Nej. Jag var bara snäll.
Okej, Jack, kommer kvällen nå en punkt
där du river väggen som säger: "Jag är ett osäkert arsle!"
Eller ska jag gå?
För jag vet att killar som du gör så här.
Men du får mig att undra varför du ringde mig.
Okej. Då tänker jag gå. Ledsen.
Hola.
"Hola"betyder "hej", ditt kukhuvud.
Just det.
-Är det något som stör dig? -Jag är bara överväldigad.
Vill du prata om det?
Handlar det om Brad?
-Hej. -Hej.
-Hur är läget? -Det är bra.
Kan vi prata?
Så vad är det?
Så här ligger det till. Jag ska börja på college om ett par veckor...
-...och jag har mycket att tänka på. -Jag vet.
Gör du?
Vad är det som händer?
Jag borde aldrig ha tillåtit mig att hamna i den här situationen.
Jag tycker inte att vi borde träffas.
Jag är ledsen. Jag måste gå.
Amber...
Dagen vi träffades, nycklarna som jag sa inte tillhörde mig.
Jag var bara så nervös.
Jag har varit tvungen att byta mig in i huset den senaste månaden.
Tjenare, grabbar.
Steve-o, jag har en fråga till dig. Ljug inte för mig.
-Gillar du tv-spel? -Ja!
Är arkadhallen på Government fortfarande öppen?
Jag vill att ni går dit och spelar lite på min bekostnad.
Jobbet i New Orleans blir av och jag har fått tag på lite pengar.
Ta det försiktigt, grabben. Kostymen är kemtvättad.
Gå och fira för mig.
Det är på tiden att jag gör någon lycklig häromkring.
Ja! Kom igen!
Vad är det?
Jag går bara igenom några saker.
-Vad för saker? -Du vet...
Ängslighet. Avvisande.
Underlägsenhet. Förlamning. Karaktärsfrågor. Moraliska frågor.
Det är en del av livet.
Jag har aldrig varit skitstöveln tidigare.
Men jag älskar dig.
Jag älskar dig med, kompis.
Aj! Herregud, Steven!
Kom hit, älskling.
Charlie...
Vad har hänt?
Jag var ute och tog hand om några ärenden och kom hem till det här.
Var är pappa?
Grannarna såg honom utanför med en flyttbil.
Vet du var han befinner sig?
Nej.
Förlåt, mamma.
Det är inte ditt fel, älskling.
"Käre Chucky.
Jag ska återlämna allting. Jag lovar dig.
Se till att din mamma inte blir för arg.
Jag vet att hon förstår. Jag älskar dig."
Menar du allvar?
-Vad är ditt problem? -Inget.
Visst.
Brad! Är du okej?
Charlie? Vad gör du här?
Herregud.
Det är ett ordentligt benbrott.
Den avslutar inte hans karriär, men säsongen är över.
-Vad fan hände? -Det var en olycka. Vi tävlade...
-Tävlade ni? -Vi var... Han var...
Jag var ett arsle.
Hur har du haft det?
-Förutom nu, givetvis. -Förutom nu?
Jag har tänkt på dig.
Jag vet inte... Tycker du att det här är rätt tillfälle?
Nej. Nej.
Nej, men det känns som det är den sista gången jag ser dig.
Så när ska du flytta till skolan?
Min pappa hämtar mig nästa vecka.
-Okej, jag måste gå tillbaka till Brad. -Självklart.
Hälsa att jag ber om ursäkt.
Jag ska.
Hayden.
Nej, nej, nej!
Fick den!
Fick den...
Känns det konstigt? Jag hade kryckor när jag var nio.
-Vad är det mellan dig och Charlie? -Inget.
-Tycker du om honom? -Ja, han är min vän.
-Men tycker du om honom? -Visst.
Tycker du om honom, Amber?
Tror du att jag är en idiot?
Hur kunde du göra så här mot mig?
Älskar du mig inte längre?
Jag vet inte. Allt är så förvirrande just nu.
Sånt här dyker inte upp från ingenstans.
Okej? Man slutar inte bara älska någon. Det fungerar inte så.
Älskar du honom?
Nej, men...
Jag vet inte.
Det känns som jag tappar greppet.
-Har du legat med honom? -Nej!
Hur kan du ens fråga det?
Vad vill du att jag ska säga? Säg vad jag ska säga, så säger jag det!
Jag vill att du ska säga att du inte bryr dig ett skit om den killen,
som förresten såg till att jag går med kryckor!
Jag måste bara ta ett andetag.
Det känns som jag inte har andats på länge.
Du måste skämta.
Förlåt. Jag vet inte.
Jag vet att du inte vet. Du har sagt det 15 gånger redan.
Okej, jag...
Jag vill bara att allt ska bli bra mellan oss.
-Okej? Det är allt jag vill. -Allt är inte bra!
Tycker du att det här är bra? Tycker du att jag mår bra?
Låt mig gissa. Du vet inte.
Du vet inte.
-Hör av dig när du vet, okej? -Brad.
Hur är läget?
Jag har i alla fall en bra bok.
Jag ska se till att vi får tillbaka våra saker.
-Det är okej. Vi har en hemförsäkring... -Nej, det är inte okej.
Vet du var din pappa är?
VÄLKOMMEN TILL LOUISIANA
Charlie, vad gör du här?
Kom in.
-Hur visste du att jag var här? -Du berättade det för mig.
-Hur går det med jobbet? -Jag fick det inte.
De valde någon annan med mer erfarenhet. Vad ska man göra?
Så varför bor du fortfarande här?
Jag sålde din mammas TV för att bekosta rummet.
Så jag bor på Riverview Plaza! Jag tänkte unna mig något extra.
-Jag är i alla fall ärlig. -Kom igen, du är inte ärlig.
Jag har köpt något åt dig.
Ta på dig den här. Du kommer att älska den.
Kom igen, prova den för din gamle fars skull.
Se på dig! Kom hit.
Okej? Det är du.
Det här är vad det handlar om.
Du har klass.
Jag ska skriva en check så snart jag kommer på fötterna.
Dubbla pengarna jag är skyldig henne.
Hennes man är advokat. Han kan köpa allt hon behöver.
Det handlar inte bara om henne. Men jag då?
-Visa lite medlidande. -Dra åt helvete, pappa!
Dra åt helvete!
Jag hamnade verkligen i klistret den här gången, Charles.
Jag skulle bli skadad om jag inte betalade killarna.
Så du sårar alla andra. Och var slutar det?
Du har också problem. Dina är värre än mina.
Vad fan pratar du om?
Jag vet allt om din flickvän. Jag vet att hon gjorde abort.
Jag kan bara föreställa mig vad du går igenom.
-Vad snackar du om? -Du måste inte dölja saker från mig.
Jag vet att du inte vill involvera mig, men jag behövde öva inför jobbet,
vilket jag borde ha fått, så jag skuggade henne.
Hon var en lärorik erfarenhet.
Och kollade också upp Benny. Gratulera honom för advokatexamen.
-Han har inte fått resultatet än. -Jo, han gjorde bra ifrån sig.
Jag kunde inte låta bli.
Ingen skada skedd. Jag slöt kuvertet och skickade det till honom.
Har han inte fått brevet än? Nej, behåll den.
-Var är våra möbler? -Du får behålla den.
-I en lagerlokal. -Jag tar med mig allt hem.
-Nej. -Jo.
Nej, Charlie. Snälla. Bara tills jag kommer på fötter.
Jag ger dig chansen, pappa. Gör det rätta.
Bara tills jag kommer på fötter.
Charles.
Gå nu.
-Hej då. -Gå nu.
Förstår du?
Jag börjar tro att jag kanske är deprimerad.
-Du klarar dig. -Sluta med det, ditt arsle!
Håll ögonen på... Fokusera.
Jag tycker verkligen du ska följa med till New York
om jag klarade mitt examensprov.
Du behöver komma bort från all den här skiten.
Jag kanske gör det.
Verkligen?
Jävlar, nu hoppas jag verkligen att jag klarade det.
Lita på mig, du klarade det.
Förlåt mig.
Rosor? Kan du bli mer av en stereotyp?
Du svarade precis på min fråga.
Jag har jagat den här lilla jäveln länge.
Jag lyckades slutligen fånga honom, men önskar att jag inte gjorde det.
När jag fångade den godbiten insåg jag att jag inte har nån att dela den med.
-Du är verkligen galen. -Ja.
Jag är inte bra på den här skiten.
Men Heather, jag tycker om dig.
Jag tycker att du är cool och ganska söt...
Jag försöker säga att du är söt, oerhört söt.
Förlåt för att jag betedde mig som ett kukhuvud.
Och jag vet att jag har problem.
Jag vet också att vetskapen inte ursäktar det.
Men jag tror att det är det första steget.
Så...
Varsågod.
Ge mig den.
Trevor Venier Kulinariska tidningen
-Hallå? -Trevor?
Det är Charlie Brenner. Jag var med i...
Charlie. Charlie Brenner! Ja, jag minns vem du är.
-Hur är det med dig? -Bra. Bara bra.
Jag ska flytta. Jag ska flytta till New York.
Den ska in dit.
Hej. Kan jag få prata med dig?
Så här är det. Jag uppskattar allt som du har gjort för mig.
Men jag ska flytta till New York tillsammans med en vän.
Jag är redo att påbörja ett nytt kapitel.
-Är du inte arg? -Nej.
Du verkade inte brinna för det här jobbet längre.
Jag är uttråkad. Kan vi inte stänga skiten nu?
Först...
...ska du ta hand om damernas skithus, mr biträdande chef.
-Jaså? -Sätt fart.
Härligt!
Och det vi just bevittnade? Det är att brinna för sitt jobb.
Charlie!
Hej.
Jag ska hämta Jack efter jobbet.
Jag träffade precis honom. Vad ska ni göra?
Vi ska till Ambers avskedsfest på Cow Fiend.
Vill du följa med?
Nej, jag måste packa mina saker, men ni får ha det så kul.
-Är du säker? -Ja.
-Som du vill. Vi hörs. -Okej.
Hej då.
Jag är inte gravid.
-Amber! -Hej.
Hej. Vi hittade hit.
Tack.
-Hur mår du? -Bra.
-Hur mår du? -Jag mår bra.
Jag har hittat ett jobb. I New York.
Jag ska jobba som assisterande kock på en ny restaurang.
-Det är fantastiskt. -Det kom från ingenstans.
Men det är bra. Det är ett steg i rätt riktning, eller någon riktning.
Hur är det med Brads ben?
Jag hoppas att det läker väl. Jag menar... Jag vet inte.
Vi har tagit en paus.
Jag har mycket att tänka på.
-Jag vill att du ska veta... -Jag vet redan.
Jag går igenom mycket. Kanske mer än du anar.
Jag vill inte gå in på detaljer, men...
Det har varit jobbigt.
Nåja...
Vi kanske ses igen.
I New York eller så.
Ja, jag hoppas det.
Ge mig din telefon.
Så det här är mitt nya mobilnummer.
Och en av siffrorna kanske är fel.
I så fall tolkar jag det som ett tydligt tecken.
Vi ses.
Okej.
Jag antar att det var allt.
Bättre sent än aldrig, eller hur?
Jag kommer sakna dig mer än du anar, min son.
-Jag älskar dig, Charlie. -Jag älskar dig med.
-Du kommer att klara dig fint. -Vi får se.
Jag gör det redan.
Tack, pappa.
-Hej då. -Hej då. Jag älskar dig.
-Detsamma. -Hej då.
Hej då! Laga god pasta!
Försök inte, Steven.
Är du okej?
Ja, jag tog bara ett andetag.
Vad tänker du på?
En mängd olika saker.
Mest om gulliga djur och världsfred.
Du är en underlig typ, Charlie. Vet du om det?
Inte så underlig.
Kanske lite annorlunda.
Undertexter: David Granlund